Součástí tradiční indiánské kultury jsou rituální obrazy vytvářené šamanem z různobarevného písku.
V oblasti zvané Jihozápad, vymezené zhruba územím států Arizona a Nové Mexiko, se v dávných dobách vyvinul zvláštní druh indiánského umění. Nejčastěji bývá nazýván malování pískem (sandpainting) nebo také suché malování. Největšími mistry v tomto neobvyklém druhu výtvarného projevu jsou Navahové. Věnují se mu sice i sousední kmeny, např. pueblanští Hopiové či Jutové a Apačové, ale u příslušníků těchto kmenů nebylo malování pískem zdaleka tak rozšířené jako u Navahů a také nedosahuje takového bohatství ornamentů a symbolů, takže malování pískem se dá považovat za typické umění kmene Navahů. Ten je v současné době nejpočetnějším indiánským kmenem v Severní Americe. Počet Indiánů hlásících se k tomuto kmeni je odhadován na více než 200 000.
Obrazy z písku mají rituální význam a slouží především ke vzývání božstev a patronů kmene. Vytváří je šaman pečlivým sypáním barevných písků na podlahu navažského obydlí - hoganu. Během obřadů, trvajících obvykle pět až devět dnů, pracuje šaman (někdy s jedním nebo dvěma pomocníky) každý den na novém obraze. Zobrazení představují duhu, kukuřičné klasy, zářící slunce, hory, zvířata, rostliny, výjevy z indiánských legend apod.
Rozeznávají se dva druhy obrazů - denní a noční. Znázorňují rytmus přírody, a žádný z nich proto nesmí přetrvat dvanáct hodin. Práce na denním obraze začíná za úsvitu a dílo musí být před západem slunce zničeno. Noční výjev naopak vzniká po západu slunce a do rozednění musí celý obřad, jehož je součástí, proběhnout. Vytváření obrazu je provázeno zpěvem posvátných písní.
K malování používají Navahové pět posvátných barev: bílou, modrou, žlutou, černou a červenou. Bílou, žlutou a červenou získávají z jemně rozdrceného pískovce, černou z dřevěného uhlí a modrou smícháním černé a bílé, takže se jedná spíše o barvu šedou. Každá světová strana má svou vlastní barvu. Východ je bílý, jih modrý, západ žlutý a sever černý. Velikost obrazů se pohybuje od několika decimetrů až po díla, jejichž rozměry přesahují deset metrů.
Šaman musí tři dny před obřadem projít půstem, tělesnou i duševní očistou a meditací. Mimoto shání potřebné písky a další materiál pro jemnější barevné odstíny, jako rostlinná barviva, barevnou kukuřičnou mouku, rostlinný pyl apod. Čím lépe je na obřad připraven, tím jsou obrazy krásnější, duchové spokojenější a léčebný účinek obřadu silnější.
Celý obřad je totiž určen především k léčení nemocných. Pacient se posadí doprostřed obrazu a šaman s pomocníky, případně i příbuzní nemocného podporují účinek obrazu zpěvem a recitací modliteb. Zpěv má působit blahodárně na stav nemocného a obraz vstupuje pozvolna do pacientova těla. Chorému se také dostává pocitu vnitřního uklidnění, které vzhledem k hluboce duchovnímu založení Indiánů výrazně přispěje k vyléčení.
S podobnými motivy jako na pískových obrazech se můžeme setkat i na nádherných tkaných kobercích Navahů.
Další články
Písek vznikl z různorodých materiálů.
Čaj je potěcha smyslů.
Feng-šuej - tradiční čínské umění.
Gandhára bylo království ležící na území dnešního Pákistánu, kde se mísily prvky indického a řeckého umění.
Javorový sirup z kanadských javorových lesů.
Parní lázeň v různých civilizacích.
Barevné kontaktní čočky nemusí vždy plnit jen léčebné účely.
Cvičení Qi Gong (Čchi kung) - práce s energií v sobě spojuje tělesný pohyb a dotek poznání světa, který je výsledkem hry energií, sil a vlivů.
Enzymy hub při zkapalňování uhlí
Indiánská dýmka míru nebo také posvátná dýmka.
Písek zdrojem energie pro budoucnost.
Psychologický význam barev, které působí na podvědomí.