Jitrocel kopinatý je vytrvalá bylina s ukousnutým, krátkým oddenkem, z něhož vyrůstají hojné kořeny. Všechny listy tvoří přízemní růžici a jsou většinou vzpřímené, kopinaté až čárkovitě kopinaté, naspod zúžené v poměrně široký řapík. Čepel listu má 3-7 téměř stejně širokých žilek, na konci je špičatá a na okraji celokrajná nebo oddáleně zoubkatá, přitiskle chlupatá až téměř lysá.
Květní stvoly, které vyrůstají z růžice ve větším počtu, jsou 20 až 50 centimetrů vysoké, vystoupavé nebo přímé, většinou delší než listy, na povrchu s pěti rýhami a přitiskle chlupaté. Drobné kvítky skládají kulovitý nebo krátce vejčitý klas, který je před rozkvětem krátce kuželovitě přišpičatělý. Listeny jsou suchomázdřité, hnědé, naspodu bělavé a trochu přišpičatělé. Kalich kvítků je složen ze 3 lístků, zadní dva jsou volné a přední dva jsou srostlé v jeden, který je dvoukýlný. Všechny jsou suchomázdřité, se zeleným nebo hnědým, víceméně brvitě chlupatým kýlem. Koruna je 2 až 3 mm dlouhá, hnědavá, s lysou rourkou a 4 cípy. Tyčinky jsou 4 a jejich dlouhé nitky vyčnívají z květů ven, neboť jsou 2-3krát delší než koruna. Nitky tyčinek jsou bělavé a prašníky zažloutlé. Semeník, složený ze dvou plodolistů, se za plodu mění v tobolku se dvěma semeny, která se otvírá obřízně opadavým víčkem. Kvete od května do září.
Jitrocel kopinatý je velice hojná rostlina, která se obvykle vyskytuje ve větším množství pohromadě na travnatých místech, na sušších loukách, travnatých i kamenitých svazích, z nížiny až dosti vysoko do hor. V průsmyku Bernina ve Švýcarsku roste jitrocel kopinatý ještě v nadmořské výšce 2320 metrů. Je hojný v téměř celé Evropě a v severní i střední Asii a na sever zasahuje až na Island. Zplaněle se vyskytuje na téměř všech světadílech jako zavlečený druh. Šťávy, vylisované z čerstvých listů, se používá proti kašli a jiným onemocněním dýchacích cest.
Vedle jitrocele kopinatého roste na území České republiky asi 6 dalších druhů jitrocelů.
Další články
Jak vzniká půda během přírodních procesů.
Jedle vznešená má krátké tuhé jehlice.
Velká jezera leží na pomezí USA/Kanada a tvoří zde přirozenou hranici.
Břečťan obecný roste i v našich lesích.
Jezero Winnipeg rozlévá své vody při východním okraji Velkých rovin.
Durman obecný má laločnatě zubaté listy.
Bazalt je nejběžnější z lávových hornin.
Kráterové jezero (Crater Lake), Oregon dosahuje největší hloubky 589 metrů.
Venkovní břečťan nalézá upletnění při ozelenění fasády.
Jezero Fuschlsee je vzdáleno přibližně 350 kilometrů od Prahy.
Tymián obecný aromaticky voní i chutná.
Polévku z kachních kostí ozdobíme pažitkou.
Krakorec nalezneme exteriérech i interiérech.
Kontryhel obecný má statný oddenek.
Jitrocel kopinatý je trsnatá vytrvalá rostlina, charakteristická typickou růžicí přízemních listů, ze které vyrůstá několik stvolů.